![](https://www.quark.sk/wp-content/uploads/2022/11/obojzivelniky-300x190.jpg)
V 90. rokoch a v roku 2000 zaznamenali Kostarika a Panama prudký nárast prípadov malárie. K nárastu mohol prispieť masívny úbytok obojživelníkov v regióne v dôsledku smrteľného ochorenia. Hubové ochorenie chytridiomykóza sa šírilo od 80. rokov 20. storočia ako vlna zo severozápadu na juhovýchod cez Kostariku a Panamu, pričom zasiahlo rôzne miesta v rôznom čase. Vedci objavili súvislosť medzi úhynom obojživelníkov a nárastom prípadov malárie v čase, keď vlna prechádzala. Environmentálny ekonóm Michael Springborn z Kalifornskej univerzity v Davise a jeho kolegovia zistili, že v každom okrese v Kostarike a Paname sa vyskytlo v priemere 0,8 až 1,1 prípadu malárie na 1 000 obyvateľov ročne počas približne šiestich rokov, počnúc niekoľkými rokmi po úbytku obojživelníkov.
Larvy obojživelníkov sa živia larvami komárov a tieto živočíchy medzi sebou súperia aj o zdroje. Chýbajúce žaby, ropuchy a salamandry mohli viesť k väčšiemu počtu komárov a potenciálne k väčšiemu prenosu malárie. Nie je však jasné, či sa populácia komárov v tomto období skutočne zvýšila, pretože tieto údaje neexistujú. Podľa M. Springborna môže objasnenie spôsobov, akými sa strata biodiverzity šíri ekosystémami, pomôcť pri presadzovaní preventívnych opatrení v súvislosti s inými ekologickými hrozbami.
Zo stránky ScienceNews spracovala BP